Lucie Jelínková, Zapomenutá aktivistka Pavla Moudrá. Diplomová práce. Katedra historických věd Fakulty filosofické University Pardubice, Pardubice 2009. 126 s., vč. obr. příloh.

Posudek vedoucí diplomové práce

Diplomová práce Bc. Lucie Jelínkové je věnována osudům křesťanské reformátorky, spisovatelky a aktivistky Pavly Moudré, jejímu osobnímu a veřejnému životu i literární či překladatelské tvorbě. 
Autorka prostudovala archivní fondy, které se k této zapomenuté spisovatelce a aktivistce ženského hnutí vztahují; nacházejí se v Literárním archivu Památníku národního písemnictví a ve Státním okresním archivu v Benešově. Vyšla rovněž z poměrně obsáhlého korpusu dobové publicistiky, z dobového tisku a ze soudobé odborné literatury, jež s tématem více či méně souvisí. Specifickým pramenem byla samozřejmě literární a publicistická tvorba Moudré. Analýze heuristické základny a dosavadnímu stavu zpracování problému se diplomantka věnovala v pečlivě zpracovaném úvodu. 
Práce je rozdělena do tří velkých částí, mapujících životní etapy a hlavní oblasti činnosti Moudré. Autorka si všímá jejího dětství, vzdělání, období dospělosti a stáří (nejrozsáhlejší část práce), zabývá se Moudrou coby redaktorkou, spisovatelkou (zde by možná bylo možné sdělit více), překladatelkou (velmi zdařilé!) a konečně aktivistkou. Moudrá se angažovala v oblasti ochrany zvířat, v propagaci teosofie, v mírovém (zde jí byla vzorem Berta Suttnerová) a feministickém hnutí, zapojila se také do regionální práce. 
Spis uzavírá syntetizující závěr, obrazové přílohy (portréty protagonistů), za kterými teprve následuje vědecký aparát.
Jelínková líčí životní peripetie a rozličné, ne vždy do konce dotažené aktivity Pavly Moudré v kontextu kulturního vývoje české společnosti, v době, která zvolna přiznávala právo na vzdělání také ženám. Kreslí osobnost Moudré s nesporným zájmem, pochopením, nicméně bez přikrašlování, s nezbytnou dávkou kriticismu, užitečného hlavně při interpretaci pramenů osobní povahy. Je schopná rozlišovat mezi tím, co bylo společné všem dívkám a ženám z její společenské vrstvy, a tím, v čem byla Moudrá výjimečná, ať už to byl pokus o kariéru u divadla, jisté úspěchy literární či její neukotvenost v partnerském životě. Snad se život Pavly Moudré v lecčems podobal životu její vrstevnice, patrně nadanější a rozhodně slavnější spisovatelky Růženy Svobodové. Nicméně je zřejmé, že Moudrá prožívala dění kolem sebe mnohem intenzivněji, niterněji, bez měšťácké unylosti a mondénnosti. Dokladem toho budiž i její přátelství s další pramálo konvenční ženou, s filosofkou Annou Pammrovou, či s první českou lékařkou Annou Bayerovou (jejíž názory ovlivnily, alespoň jak se domnívám, feminismus P. Moudré); Jelínková se této etapě života spisovatelky věnuje v závěru první části své práce.
Schopnost držet se zvolené struktury, netěkat od jednoho tématu k druhému, pečlivost, jež je věnována jak textu, tak poznámkovému aparátu, taková jsou základní pozitiva předložené práce. Za další považujme vytrvalou a úspěšnou snahu zasadit život P. Moudré do dobového kontextu, ať se už jedná o její životaběh, novinářskou činnost (zde autorka se zdarem zúročila poznatky, k nímž došla ve své bakalářské práci), feminismus či literární tvorbu.
L. Jelínková se vyjadřuje jasně, její jazyk je bohatý, formulace přesné. Píše bez pravopisných chyb. Formální pochybení nejsou častá, např. hned v úvodu zapomněla sdělit, v jaké instituci byl V. Bulgakov tajemníkem
Přínos předložené diplomové práce spočívá především ve vypracování uceleného, objektivního a kontextualizovaného obrazu Pavly Moudré, který literární historie spisovatelce až dosud dlužila. Souvislý výklad a kultivovaný jazyk činí pak ze spisu zajímavé a poutavé čtení, o jehož knižním vydání by bylo záhodno uvažovat (domnívám se, že SOkA Benešov by měl o jeho uveřejnění zájem).

Práci doporučuji k obhajobě a hodnotím známkou výborně.

V Hradci Králové, 30. července 2009.

Prof. PhDr. Milena Lenderová, CSc.