Adam BÁRTA, Reklamní strategie periodik v Kutné Hoře v období 1918-1938, bakalářská práce, Ústav historických věd Fakulty filozofické Univerzity Pardubice, Pardubice 2017. 

Adam Bárta předkládá práci, jež měla představovat regionální sondu do uplatňování reklamních strategií v periodických tiskovinách na Kutnohorsku v meziválečném období. Nutno již v úvodu posudku podotknout, že vytčeného cíle se autorovi podařilo dosáhnout pouze částečně. 
	Práce je členěna do 7 kapitol, v nichž autor poměrně logicky střídá úvody do zkoumané problematiky s vlastními analytickými pasážemi. Nejprve je tak čtenáři prostřednictvím převzatých poznatků (ponejvíce z díla Pavly Vošahlíkové) představena historie využívání reklamy k propagaci a prodeji zboží a služeb od starověku do 20. století. Dále se autor pokouší objasnit vývoj reklamních principů na základě rozboru děl tří teoretiků reklamního marketingu meziválečného Československa, aby pak vzápětí věrohodně prokázal penetraci teoretických postulátů i do regionální reklamní praxe.
	Podobným způsobem představuje problematiku hospodářského nacionalismu a jeho projevy v regionálních reklamách, následně se snaží demonstrovat dobové genderové stereotypy (zejména stereotypy ženské) a jejich využívání v propagaci spotřebního zboží. Závěrem pak autor nastiňuje celkový přehled statisticky pojaté analýzy všech anoncí a reklamních vsuvek, které se objevily ve sledovaném periodiku.
	Zde lze vznést již první vážnější výtku ke členění textu. Nebylo by logičtější danou kapitolu, rekapitulující sféry, jimž byla reklama v regionálním tisku věnována, zařadit již za historický exkurz do vývoje reklamy? Všechny další kapitoly mají charakter analýzy dílčích aspektů sledované problematiky, bylo by tedy dle názoru vedoucího práce vhodné nejprve představit celkovou situaci, jíž analýza shrnuje, a teprve následně se věnovat dílčím aspektům.
	Za negativum, znemožňující výpovědní hodnotu práce v regionálním měřítku však lze považovat zejména fakt, že se autor soustředil pouze na jedno jediné periodikum, navázané na představitele Československé strany socialistické, další dostupné regionální tiskoviny do souborné analýzy nezahrnul, neboť dle slov autora nebylo možno čerpat pro sledované období z dostatečného spektra ročníků. Práce mohla zachytit komparativní sondou rozdíly a specifika jednotlivých politicky a názorově diferencovaných lokálních sociálních sítí, reprezentovaných jednotlivými regionálními periodiky. Takto je pouze reflexí historických pramenů bez možnosti vyvozování zásadnějších závěrů pro lokální diferenciaci provázanosti ekonomiky s politickými stranami.
	Adam Bárta se nevyvaroval ani některých věcných chyb. Při rekapitulaci historiografie reklamy uvádí jako čelné představitele bádání v dané oblasti marketingové teoretiky první poloviny 20. století, jež samozřejmě neměli s historií cokoli společného (s. 1). Z autorova konstatování na straně 22 se zdá, že celá populace Československa se osobně seznámila s příručkou Zdenko Šindlera Moderní reklama, neboť po jejím vydání si zákazníci konečně uvědomili, jak prospěšná pro ně reklama je, což je poměrně absurdní tvrzení. Polemicky by bylo možné přistoupit také ke způsobu, jímž autor člení jednotlivé druhy inzerce do devíti diferencovaných skupin. Z jakého důvodu např. reklamy na kočárky, kola a automobily (spotřební zboží) řadí do stejné kategorie jako inzerci autodopravců či automechaniků (služby). Podobně se lze tázat, co bylo pro autora dělící linií pro rozčleňování skupin inzerce na potraviny (skupina 2) a inzerce živnostníků (skupina 7), znamená to, že potraviny avizované v inzerci nebyly vyráběné živnostníky?
 	Zdaleka nejproblematičtější je však formální charakter předkládané práce. V celém textu snad nelze nalézt jedinou stranu, kde by nebyly zastoupeny chyby pravopisné, interpunkční a zejména stylistické. Zejména neuspořádaný slovosled, nerespektování větných vazeb a repetitivní formulace na některých místech téměř znemožňují pochopení záměrů autora.
	Adam Bárta tedy předložil stať, jež je namnoze spíše úvodem do sledované problematiky, než odpovědí na zásadní otázky, týkající se fungování reklamy v regionu Kutnohorska. Pozitivně lze nahlížet na snahu o statistickou rekapitulaci struktury inzerce a reflektování projevu některých dobových jevů v reklamě (genderové stereotypy, hospodářský nacionalismus, dobové reklamní teorie), stať je však natolik formálně vzdálena standardům vědeckých prací, že ji sice doporučuji k obhajobě, ale navrhuji ji hodnotit pouze jako dobrou.

V Pardubicích 4. 8. 2017                                                                  Vladan Hanulík