Bc. Lucie Novotná: Boj katolické církve o ženskou duši v českých zemích v 19. a první polovině 20. století. Diplomová práce. Ústav historických věd Fakulty filosofické University Pardubice, Pardubice 2010. 109 s.
Posudek vedoucí diplomové práce
Problematika zbožnosti se v posledních letech oprávněně vrací do zorného pohledu české historiografie; pohledy na ženskou zbožnost, třebaže méně časté ve srovnání s obecněji koncipovanými pracemi, zde nechybí. Analýza ženské (a komparativně i mužské) zbožnosti druhé poloviny 19. a první 20. století, v případě žen inspirované silným mariánským kultem, umožňuje aplikovat na tuto významnou problematiku kategorii gender. Z tohoto pohledu je téma diplomové práce, které si Bc. Lucie Novotná zvolila a jímž do jisté míry navazuje na své dosavadní badatelské úsilí, zhmotnělé bakalářským spisem z roku 2008, nesporně legitimní; rozhodnutí zkoumat tuto problematiku v prostředí konzervativních jižních Čech, kde byla míra religiozity tradičně vyšší, je každopádně opodstatněné.
Práce má vhodně zvolenou strukturu: první část přibližuje obecný kontext postavení víry v české společnosti v uvedeném období, druhá si všímá postavení katolické církve v českých zemích. Třetí část je zaměřena na charakteristiku jihočeského regionu, na jeho religiozitu, na problematiku mariánských družin a ženských řeholních kongregací. Závěrečná čtvrtá část, skutečná „přidaná hodnota“ spisu, pak analyzuje katolický tisk, který se v uvedené době obracel k ženám. 
Práce se opírá o solidní heuristickou základnu. Autorka vytěžila dobová periodika, dobře se orientuje v původní české či překladové odborné literatuře (jak přiznává, inspirovala ji práce italské historičky Michele De Giorgio Feminizace katolicismu), která se k problematice religiozity, tzv. druhé konfesionalizace či Women´s history vztahuje. Využila i kvalifikačních prací obhájených na Historickém ústavu FF Jihočeské university a na Ústavu historických věd FF University Pardubice, tedy na pracovištích, která se otázkou ženské zbožnosti už několik let zabývají. Neopomněla žádnou z význačnějších publikací zabývajících se „jejími“ tématy – snad jen nahlédnutí do kvalitní práce Dany Musilové Z ženského pohledu. Poslankyně a senátorky Národního shromáždění Československé republiky. 1918 – 1939 z roku 2007 by jí umožnilo politicky zakotvit některé vydavatelky a redaktorky ženských katolických časopisů, které byly také poslankyněmi či senátorkami. Zajímavá (a symptomatická) byla rovněž spolupráce mezi Zdeňkou Wiedermannovou-Motyčkovou a T. G. Masarykem – zabývala se jí Jana Burešová.
První tři části spisu jsou založeny na existující literatuře, jsou však kompilací nadmíru inteligentní, založenou na promyšleném výběru faktografie a jejím logickém uspořádání. Tam, kde autorka porovnává získané informace, dochází k novým zajímavým závěrům. Vcelku lze konstatovat, že první tři části práce tvoří pevnou základnu k části čtvrté, jež je vlastním přínosem práce. Autorce se zde podařilo postihnout normativní funkci náboženských časopisů pro ženy, konstrukt feminity, který vytvářely, a postihnout důvody, které vedly k jejich oblibě. 
Práce je zdařilá i po formální stránce. Autorčin styl je srozumitelný, odpovídá stylu vědecké práce. Dobře zachází s odkazujícími poznámkami, díky kterým je text spisu plynulý; navíc osvětlují řadu méně známých skutečností. Drobné prohřešky proti pravopisu či překlepy jsou ojedinělé. Snad jen poněkud poetický název práce měl být racionalizován podtitulem.
V diplomové práci odpověděla L. Novotná na všechny otázky, které si na začátku položila. Je zřejmé, že tak složité a živé téma, jako je religiozita společnosti, nadto společnosti 19. století, doby, jejíž dědictví v sobě stále neseme, vyvolává řadu dalších a dalších otázek. Diskutabilní může být periodizace zbožnosti, s níž přišel Martin C. Putna (s. 14, pozn. 68); pokud se týče ženské zbožnosti, zajímala by nás možná otázka tradice: jinými slovy, měla svá specifika už ženské zbožnost raného novověku či ženská zbožnost onoho „odkouzleného“ pokročilého 18. století? Ve čtvrté části by možná bylo na místě „vypreparování“ prvků misogynie z článků některých katolických mužských autorů, prvků zřetelných navzdory důmyslnému stylistickému ztvárnění rad, jež tito autoři ženám ohledně domácnosti udělovali.
Diplomová práce Bc. Lucie Novotné splňuje všechny požadavky kladené na tento typ kvalifikačního spisu. Je původní, originální, dobře zvládnutá po stránce obsahové i formální. Ráda ji doporučuji k obhajobě a hodnotím známkou výborně.
V Hradci Králové, 8. ledna 2011

Prof. PhDr. Milena Lenderová, CSc.