Simona Pokorná: Sociální péče o děti  mládež v Bystřici nad Pernštejnem v první polovině 20. století. Diplomová práce. Ústav historických věd Fakulty filosofické University Pardubice, Pardubice 2010. 106 s. vč. obr. příloh.

Posudek vedoucí diplomové práce.

Ve své diplomové práci se Simona Pokorná věnovala jednomu z aspektů zatím málo prozkoumané historie sociální péče, sociální péče o dětí a mládež v městě Bystřice nad Pernštejnem v první polovině 20. století. Rozhodla s soustředit na proměny tohoto faktoru a zaměřit se především na činnost Okresní péče o mládež, a to jednak v celonárodním, jednak v lokálním měřítku, byť toto zaměření není v úvodu příliš jasně specifikováno. 
Práce je rozčleněna do šesti částí, z nichž první je logicky věnována úvodu, poslední závěru. Ve druhé části nastínila autorka nezbytný geografické, historické a sociální kontext problému; jeho řešení jsou pak věnovány celkem tři kapitoly, většinou členěné dále  na podkapitoly. Textovou část doplňuje vhodně zvolená obrazová příloha. 
Úvod splňuje nároky kladené na diplomovou práci: autorka nastínila cíl práce, uvedla pracovní hypotézu, nezbytnou pozornost věnovala analýze existující literatury a pramenné základny - jednalo se převážně o fondy uložené ve Stáním okresním úřadu ve Žďáru nad Sázavou.  
Lokální kontext sledovaného problému obsahuje druhá kapitola; autorce se vcelku logicky a bez zbytečných podrobností podařilo nastínit historický, politický a společenský kontext sledované otázky. Snad jen problém tzv. sdružených stran (s. 9 an.) měl být poněkud obšírněji vysvětlen; rovněž lze předpokládat, že významné postavení lidové strany ve městě mělo nějakou postižitelnou příčinu. 
Třetí a čtvrtá kapitola jsou věnovány obecným pravidlům sociální péče o děti a mládež a jejich fungování ve zkoumané lokalitě. Vzhledem k tomu, že se zde S. Pokorná opírala o tištěnou dokumentaci uloženou ve fondech SOkA Ždár nad Sázavou, nepodařilo se jí pokaždé přesně rozlit mezi legislativou a její aplikací v regionu. Každopádně ale prokázala znalost existující (nepříliš početné) literatury vztahující se k uvedenému tématu a schopnost práce s archivními prameny. Sociální péči v Bystřici nad Pernštejnem pak patří pátá část, v níž se autorka věnovala jednotlivým formám sociální činnosti, jejímu dopadu a výsledkům. Podrobně zde analyzovala "technologii" této činnosti, vztahy a podíl jednotlivců, kteří se v ní angažovali, a velmi zběžně nastínila i genderový aspekt uvedených aktivit (zjevný hlavně v části týkající se dětského domova; ostatně tato část je počinem vpravdě průkopnickým - minulostí dětských domovů se zatím - pokud s nemýlím - žádný historik nevěnoval). Občas se ale ocitla v zajetí bohaté faktografie, kterou nedokázala pokaždé doplnit vlastní interpretací a nezbytným zobecněním (patrné hlavně na s. 52an.). 
Text strukturují tabulky, které jsou většinou odpovídajícím způsobem komentovány. Pečlivý je vědecký aparát práce, především vysvětlující poznámky dokládající zodpovědný přístup autorky (snad by bylo lépe na s, 14 - vedle biografických dat Aloise Jiráska - uvést také čeho se - nepřesně uvedená "přísaha Aloise Jiráska" týkala). Vysloveným omylem je pak informace o Marii Riegrové (s. 23). 
Orientaci v textu ztěžuje především fakt, že diplomatka zapomněla uvést v obsahu stránkování. Je ale zřejmé, že jádru práce je věnován náležitý prostor. Nicméně  - vzhledem k originalitě tématu - by si jistě závěr práce zasloužil více stránek.
Text je čtivý, v podstatě bez pravopisných chyb (jev poměrně vzácný nejen u diplomových, ale občas i doktorských prací). Občas rušivě působí střídání ich-formy a třetí osoby singuláru.
Není pochyb o tom, že diplomová práce Simony Pokorné je badatelským přínosem: zkoumá v podstatě neznámé téma, je založena na archivním materiálu, s kterým autorka umí pracovat. Práci doporučuji k obhajobě a hodnotím známkou velmi dobře.

V Hradci Králové, 12. května 2010

Prof. PhDr. Milena Lenderová, CSc.