Elisabeth Alvarezová, Historie šíření cholery se zaměřením na první epidemii let 1831-1832 na příkladu chrudimského regionu. Bakalářská práce, Ústav historických věd Fakulty filozofické Univerzity Pardubice, Pardubice 2015.

Bakalářská práce Elisabeth Alvarezové představuje pokus nastínit historii první vlny epidemického šíření cholery v regionu Chrudimska. Autorka studii heuristicky staví na drobných tiscích, částečně též na dobových egodokumentech a práci se sekundární literaturou. Text je logicky členěn do kapitol představujících odlišné úhly pohledu na sledovanou problematiku. Mimo rekapitulace šíření epidemie tak pozornost poutá analyticky důsledný rozbor textů odborného i popularizačního diskurzu, který v následujících kapitolách autorka komparuje s osobní reflexí lékaře Josefa Škody, jenž se podílel v rámci struktur veřejného zdravotnictví na eliminaci dopadů šíření cholery na Chrudimsku, v závěru pak autorka provedla analýzu reflexe cholerové epidemie na příkladu rozboru díla V zámku a podzámčí Boženy Němcové.
	Kolegyně Alvarezová se přiblížila metodikou práce soudobým sociálním dějinám medicíny, zejména v ohledu šíře možných pohledů na sledovanou problematiku a její potencionální dopad na společnost 19. století. Kladně lze hodnotit zejména propracovanou snahu o vymezování sledovaných problémů, systematické kladení otázek a z nich vyplývající detailní analýzu sledovaných pramenů, jejichž množství je omezeno regionálním zaměřením práce, částečně však mohlo být heuristické spektrum jistě širší. Není zřejmé, z jakého důvodu autorka věnovala bližší pozornost (např. při studiu matrik) pouze samotnému městu Chrudim, zvláště v případě, kdy se názvem práce hlásí k širšímu regionálnímu rozsahu práce (Chrudimsku). Více využita mohla být rovněž dobová odborná i popularizační literatura.
	Nejproblematičtěji se pak jeví formální stránka předkládané stati, autorka často nerespektuje pravidla interpunkce, problematická je rovněž podoba citačního úzu, kde autorka místy neuvádí u odkazů konkrétní strany ve využité literatuře. Nestandardní je též způsob odkazu na zachovávání původních podob textu, kdy autorka umisťuje značku sic! před samotný text, namísto značení konkrétních problematických pasáží odchylujících se od dobové normy. 
	Přes uvedené výtky považuji práci za zajímavý a zdařilý pokus o sondu do reprezentace a reflexe jedné z klíčových chorob, které ovlivňovaly otázku veřejného zdravotnictví a hygieny v 19. století.  Navrhuji pak v rámci obhajoby prodiskutovat následující otázky – kde byla dle autorky v případě cholery ve 30. letech 19. století hranice mezi tradičním chápáním nemoci jako božího trestu a racionálním přístupem odborné medicíny? Lze verifikovat kulturní obraz cholery, podávaný Boženou Němcovou, jakožto stigmatizační linii rozdělující sociální třídy společnosti i při rozboru konkrétních demografických parametrů – tj. na příkladu sociální diverzifikace dopadu úmrtnosti/nákazy na představitele odlišných sociálních vrstev?
	Práci doporučuji k obhajobě a navrhuji ji hodnotit jako výbornou.

 V Pardubicích 10.8.2015              				                      Vladan Hanulík