Jan Kutílek, Nacionalizace českého lázeňství na přelomu 19. a 20. století. Bakalářská práce, Ústav historických věd Fakulty filozofické Univerzity Pardubice, Pardubice 2015. 

Jan Kutílek věnoval bakalářskou práci tušené sice, dosud však zcela neprobádané problematice prolínání nacionalismu do vývoje lázeňství v českých zemích v 19. a 20. století. Za tímto účelem badatelsky čerpal metodou sondy informace z tří periodik odlišného typu v rozmezí let 1862-1914. Výsledky analýzy interpretoval prostřednictvím jejich zařazení do kontextu bádání o vývoji utváření moderního nacionalismu, ekonomického nacionalismu a rovněž prostřednictvím aplikace myšlenek Michela Foucaulta, vázaných k odlišným formám prostorových dispozitivů a jejich utváření.
Práce nese znaky prvotní studie, v některých pasážích se proto autor uchyluje namísto interpretace spíše k rekapitulaci klíčových myšlenek zásadních autorit (podkapitola Definice nacionalismu), případně přepisu základních obsahových informací z pramenů, s nimiž pracuje, namísto jejich podrobnější analýzy. Přesto je studie v mnohých ohledech zajímavá a přináší i bližší ukotvení základních obrysů sledované problematiky. 
V tomto smyslu by možná textu prospěla částečná změna řazení kapitol, v části zvané „Lázně prizmatem Michela Foucaulta“ už autor přímo aplikuje Foucaultovu metodologii na sledované zdroje, k jejich základnímu představení a obsahovému rozboru však přistupuje až v následujících pasážích, což je z hlediska utváření kontinuálního narativu nelogické.
Pozitivně lze hodnotit samostatné vyvozování závěrů a schopnost integrovat do výzkumu i zmíněné širší měřítko – reflexi dopadu rozvoje nacionálních myšlenek na preferenci „nacionálně českých“ lázeňských lokalit, utváření utopických ideálů o nacionálně unifikovaných lokalitách, v nichž měla být reprezentována jednotná příslušnost ke společnému celku, i pokusy o jejich realizaci v podobě heterotopií. Práce tedy není pouhou rekapitulací výčtu článků věnovaných problematice nacionalizace lázeňství, naopak autor dochází k věrohodným závěrům a stanovuje základní chronologii nacionalizace lázeňství v českých zemích.
Kriticky lze hodnotit relativně malou heuristickou základnu, nabízí se otázka, proč autor nepracoval s dalšími prameny, relevantními k jednotlivým lokalitám, o nichž se v práci zmiňuje, ať už v podobě celorepublikových bedekrů, topografií či konkrétních regionálních průvodců po jednotlivých lokalitách, nebo se alespoň nepokusil probádat zvolená periodika soustavněji (v tomto ohledu rešerši provedl pouze u Časopisu lékařů českých).
Rovněž lze polemizovat s některými závěry. Je například otázkou, zda preference lázní Luhačovice osobami, které publikovaly články v Časopise lékařů českých, nebyla způsobena rovněž charakterem vlastnické správy této lokality, nikoli pouze nacionalismem, spoluvlastníky lokality totiž byli po jistou dobu přímo lékaři. Jako zavádějící se pak jeví názor, že Spolek lékařů českých vznikl pouze pro podporu boje J. E. Purkyně za zrovnoprávnění českého jazyka na lékařské fakultě (s. 20). Kritičtější přístup by zasloužilo i přebírání ideálních představ, vázaných k utopické představě lázní, jakožto prostoru, v němž budou bez rozdílu komunikovat příslušníci všech vrstev, včetně dělnictva a rolnictva (s. 12-14). Poslední dvě skupiny se staly součástí lázeňské společnosti až v mnohem mladším období a to díky zcela jiné ideologii.
Autor se nevyvaroval některých prohřešků vůči stylistickým pravidlům, v tomto ohledu lze zejména doporučit, aby si pro příště ujasnil správné používání vztažných zájmen jenž a jež. Na druhé straně je však nutno pozitivně kvitovat autorovu schopnost jasně a srozumitelně formulovat závěry svého bádání.
Pro diskuzi u obhajoby práce lze vycházet z otázek, jež z dílčích závěrů práce vyplývají. Došlo skutečně dle autora k nacionalizaci recepce lázní v českých zemích ve sledovaném období do takového bodu, že se mohlo stát součástí obav odborné lékařské obce (viz článek z roku 1911, s. 35), zda do budoucna nebude upuštěno od léčebných indikací, a lokality budou vybírány na základě nacionálních preferencí? Setkal se autor s opačným typem nacionalismu – tedy jakým způsobem reflektovali prostor lázní čeští Němci? Proč dle autora došlo k rozvoji nacionálního pohledu na lázeňství významněji až na přelomu 80.-90. let 19. století?
Práce splňuje nároky kladné na kvalifikační práce, doporučuji ji k obhajobě a navrhuji hodnocení stupněm velmi dobře.

V Pardubicích 31.7. 2015                                                                  Vladan Hanulík