Posudek na diplomovou bakalářskou práci V. Břízové: „Neolitické sídlištní situace a nálezy z parcel č. 838/1 a 837/21“, Pardubice 2015, 102 str. včetně katalogu a příloh. 

Veronika Břízová měla ve své bakalářské práci za cíl vyhodnocení archeologických situací a nálezů ze dvou záchranných archeologických výzkumů (dále jen ZAV) v k.ú. Libišany a zasazení kontextů v rámci neolitického vývoje východních Čech. Součástí práce je i kresebná a fotografická dokumentace.

Autorka neměla k dispozici vyhotovené nálezové zprávy k ZAV, obdržela pouze archeologický materiál získaný při ZAV, kresebnou a fotografickou dokumentaci a v případě parc. č. 827/31 RD Schneibergerová geodetické zaměření archeologických situací a zdigitalizované plány. V kapitole 4.2. (str. 5) však chybně uvádí: "Zaměření objektů při obou výzkumech bylo provedeno pomocí skládacího metru a pásma, kdy byla u jednotlivých objektů měřena vzdálenost od komunikace procházející kolonií rodinných domků."

Práci je rozdělena do celkem 12 kapitol. V kapitole 1. Úvod seznamuje autorka čtenáře se základními informacemi o provedených ZAV a strukturou předložené práce. Kapitola 2. se zaměřuje na přírodní prostředí lokality Libišany, vhodné by bylo doplnit pedologické informace získané z literatury a porovnat je s fakty získanými při výzkumu. Kapitola 3. Dějiny bádání je značně zkrácená. Důvodem může být fakt, že se autorka chtěla vyhnout opisům již publikovaných informací z posledních let (Burgert - Kašpárek 2009; Burgert 2012 aj.). 
V posledním odstavci této kapitoly je drobná nepřesnost - na lokalitě provádí ZAV v rámci výstavby rodinných domů nejen VČM v Pardubicích ale i Regionální muzeum v Chrudimi a firma Labrys o.p.s.

V druhé části práce se autorka zaměřila na vlastní ZAV a jeho vyhodnocení. V Kapitole 4.1. Lokalizace – v úvodu této kapitoly by bylo vhodné blíže specifikovat prostor provedených ZAV, alespoň v rámci katastrálního území /obce a zároveň přidat koordinátní lokalizaci výzmumu na záklaladních mapách 1:10 000, tak jak je v archeologických odborných pracích zvykem. Nadbytečná je dle mého názoru Tab. A - informace jsou totožné na str. 17 u popisu objektu č. 1. 

Velice kladně hodnotím kapitolu 5, ve které autorka velmi podrobně popisuje metodiku zpracování, který byla vhodně zvolena zřejmě po konzultaci s P. Burgertem.  

V kapitole 6 popisuje V. Břízová jednotlivé archeologické objekty. Správně rozdělila tuto kapitolu na dva logické podcelky dle jednotlivých parcel. V této kapitole bych doporučila přesunutí subkapitoly 6.1.1. Popis sond k objektu č. 6, protože všechny popisované sondy jsou v rámci jeho půdorysu. U objektu č. 1 a 5 nebyla dořešena otázka superpozice a vzhledem k jasné stratigrafické situaci to bylo více rozvést.  Drobný nesouhlas si dovoluji vyjádřit s terminologií užitou v rámci popisu objektů: pokud je objekt "zachycen jen z části" není odkryt celý jeho půdorys v rámci parcely. Půdorys objektu č. 3 RD Schnibergerová však byl odkryt celý a autorka by měla použít raději výraz pro nastalou situaci, kdy je objekt prozkoumán pouze v rámci základových použitím termínu "prozkoumán jen z části". 

Kapitola 7 vhodně, i když dost stručně vyhodnocuje většinou částečně prozkoumané archeologické situace, tím se jejich vypovídací možnosti značně krátí. Pojednání o neolitickém domu je velmi zdařilé, bylo by vhodné doplnit ho o analogické nálezy domů z prostoru východních Čech či samotné lokality Libišany a zároveň o monografii od Z. Bláhové/Sklenářové (Sklenářová – Bláhová 2012) ve které autorka řeší problematiku sloupových a kůlových jam.

Analýza keramického materiálu – kapitola 8 je provedená ve stejném stylu, jako články          P. Burgerta o Libišanech (Burgert 2012), což hodnotím velice kladně, protože bude v budoucnu možné vytvořit z jednotlivých prací souhrnný článek. Analyzovaný materiál je datovaný správně do jednotlivých kultur i fází. Pro čtenáře je ovšem značně nepřehledné propojení tabulek s kresbami materiálu. I když byla zpracování materiálu věnována značná a pečlivá práce, postrádám absolutně porovnání vyhodnocovaného materiálu s materiálem ze zbytku sídliště v Libišanech. Kresebnou dokumentaci by bylo vhodnější vložit jako přílohu na konec práce.

Kapitolu 9 o kamenných nástrojích by bylo vhodné rozšířit o pojednání o mlýnech (Lička – Švédová – Šreinová – Šrein 2014). Velice kladně hodnotím kapitolu o štípané industrii, kde autorka zmapovala zdroje a původ surovin použitých pro výrobu těchto artefaktů.

Za nejslabší kapitolu celé práce považuji závěrečnou kapitolu č. 11. Autorka nezařadila získané informace do širších kontextů libišanského sídliště, ačkoliv jsou z části publikované (Burgert – Kašpárek 2009; Burgert 2012). Jedním z cílů práce bylo zasazení kontextů v rámci vývoje východních Čech, bohužel ani tomuto tématu nebylo věnováno moc prostoru.

Ačkoliv by bylo práci vhodné doplnit o výše zmíněné doporučení, velice kladně hodnotím dokumentační práci na archeologickém materialu a proto práce splňuje požadavky kladené na úroveň bakalářské diplomové práce, a proto ji doporučuji k obhajobě a navrhuji hodnocení "velmi dobře mínus"(2-).

 
Mgr. Kristýna Bulvová
       oponent práce	

literatura:

Bláhová-Sklenářová, Z. 2012: Obytné stavby doby bronzové – otázky stavebního a konstrukčního vývoje. Praehistorica XXX/2. Praha. 
Burgert, P. 2012: K vnitřní chronologii sídliště kultury s vypíchanou keramikou (okr. Pardubice). Archeologie Východních Čech 4/2012, 5-54. 
Burgert, P. – Kašpárek, F. 2009: Příspěvek k neolitickému osídlení katastru Libišan (okr. Pardubice). Východočeský sborník historický 16, 3-62.
Lička, M – Švédová, J. – Šreinová, B. – Šrein, V.:2014: Makrolitické artefakty ze sídliště kultury s lineární keramikou v Kosoři u Prahy.