Veronika Hlavenková, Ženy v Baťových továrnách, 30. léta 20. století až 1945. Bakalářská práce. Katedra historických věd, Fakulta Filosofická University Pardubice, Pardubice 2009. 83 s., vč. obr. a text. příloh.

Posudek vedoucí diplomové práce

Veronika Hlavenková zvolila pro svou bakalářskou práci Ženy v Baťových továrnách neotřelé téma, žánrově zařaditelné do dějin sociálních, dějin každodennosti, částečně též do gender history. 
Vyšla z poměrně rozsáhlé heuristické základny, kterou tvoří jednak fondy Podnikového archivu Svit Zlín, Státního okresního archivu ve Zlíně, dále prameny tištěné a v neposlední řadě unikátní vyprávění sedmi pamětníků, narozených mezi léty 1919 – 1928. Rovněž soupis sekundární literatury je dostatečně obsažný, ač některé z titulů (např. práce J. A. Bati, D. Čipery, F. H. Garlíkové aj.) by měly být zařazené spíše mezi prameny (prameny editované). 
Cílem bakalářské práce bylo rekonstruovat práci žen v továrnách firmy Baťa, specifika jejich postavení, podobu přípravy na výkon povolání i jejich aktivity mimo pracovní dobu. Zajímavý je poznatek, že podle představ J.A. Bati zůstávalo místo kvalifikované provdané zeny především v rodině, že však v případě zvlášť schopných připouštěl rezignaci na tento "úděl" a dovedl ocenit jejich doživotní věrnost firmě. 
Je zřejmé, že ženský element v továrnách není možné zkoumat izolovaně – ostatně materiál přímo vybízel k využití kategorie gender; tak vznikla práce, která přináší mnoho nových doplňujících poznatků k historiky vcelku oblíbenému fenoménu Baťa. Najdeme zde informace o Baťově škole práce, včetně analýzy genderových konstruktů, které respektovala, o zaučování nových zaměstnanců, o Baťově nemocnici (unikátní informace týkající se porodnice a postnatální péče) a každodenním životě ve Zlíně.
Práce se skládá ze šesti kapitol, z nichž první je spíše esejistická úvaha týkající se ženské otázky v "dlouhém" 19. století (proč, když autorka zmiňuje německý ženský výrobní spolek, opomenula český?), druhá, kompilačního rázu, si všímá dějin Baťova koncernu. Hlavním přínosem práce jsou části čtvrtá až sedmá, založené na vytěžení archivních, tištěných i orálních pramenů, které potvrzují jednak fakta o dokonalé organizaci baťovského systému, navíc přidávají celou řadu objevných informací. Úvod přináší zdůvodnění výběru tématu a velmi stručnou informaci o heuristické bázi práce, rovněž závěr je poměrně stručný. Práci uzavírají zajímavé textové a unikátní obrazové přílohy, obojí logicky provázané s textem.
Pohled "zdola" na mikrokosmos Baťova Zlína je úplný. Práce, vzdělání, bydlení, kultura, sport, to vše k meziválečnému Zlínu patřilo. Byl zde ale život skutečně tak idylický? Nevyskytli se občas rebelové, jimž se mohl příčit – byť dobře zamýšlený – precizní rozvrh dne, určité omezení osobní svobody, rozhodování nadřízených o naložení s platy zaměstnanců, ba možná jistá baťovská "eugenika" směřující k zdokonalení "genetického stavu" Baťových zaměstnanců? Je skutečně Botostoj T. Svatopluka urážlivým pamfletem, který si soudní proces zasloužil? 
Práce obsahuje některá formální pochybení. Především kategorie "Mladé ženy", "Mladí muži" měly být vysvětleny už v úvodu, podobně jako zkratka ABŠ. Rovněž "bretonské sirkárny", s. 7, by si zasloužily vysvětlující poznámku. A hodí se pro frekventanty Baťovy školy práce spíše název "učňové", nebo byli skutečně "studenty", jak se v textu objevuje? U jistě zajímavých vzpomínek, které autorka citlivě zařadila do textu, by bylo bývalo vhodné uvádět důsledně dobu, k níž se narátor svou vzpomínkou hlásil.
Pro kapitoly a podkapitoly své práce vybrala autorka výstižné, místy vtipné názvy. Proč zůstal titul spisu zanedbanou popelkou? A proč nechala v práci tolik gramatických chyb (jedna je hned v poděkování), a to i ve shodě přísudku s podmětem?! 
Stylistické neobratnosti  (s. 1, 19, 55aj.) jsou méně časté: některé vazby či obraty jsou přejaty přímo z pramene, proto působí buď archaicky (s. 24 aj.) nebo jde o zastaralý termín ("psychotechnické zkoušky" jsou dnešní psychologické testy).
Veronika Hlavenková odevzdala zajímavou a originální mikrohistorickou práci. Ráda ji doporučují k obhajobě a hodnotím známkou velmi dobře. 

V Hradci Králové, 4. srpna 2009

Prof. PhDr. Milena Lenderová, CSc.