Bc. Barbora Šindelářová:

Rituální nečistota a kastovní systém

Problémy dosavadní analýzy japonských tradic

Oponentské hodnocení diplomové práce

Bc. Barbora Šindelářová přijala zadání zvážit dosavadní analýzy japonských tradic v jednom konkrétním ohledu, pokud jde totiž o rituální nečistotu a řazení společenských skupin do systému, který se v názvu označuje jako kastovní. Na základě koncepce S. N. Balagangadhary zpochybňuje doposud převládající mínění, že původ myšlenky kegare, tedy rituální nečistoty má původ v náboženství, v souvislosti s dělením skutečnosti na sakrální a profánní.

Formulovanou myšlenku o původu tohoto systému chce analýzou textů v dostupných jazycích prověřit. Klade si za úkol ukázat někdy nepřiznané nebo nezamýšlené ideové zázemí této koncepce v křesťanském rámci.

Autorka analyzuje jednotlivé koncepce západních autorů s religionistickou či kulturně antropologickou relevancí. Koncepci Mircey Eliada analyzuje historicky a řadí ji do spojitosti s teology Friedrichem E. Schleiermacherem, Nathanem Söderblomem a Rudolfem Ottou. Tyto její analýzy ospravedlňují závěr, v němž reaguje na zadání, které konkretizovala v Úvodu (s. 10–14).

Studentka je zdrženlivá ohledně možné vlastní teorie o původu myšlenky a praxe nečistoty a jejího sociálního dopadu. Formulaci hypotézy, jaký je skutečný kulturní či sociální původ kegare nechává otevřenou, ukazuje však, kterými cestami by se neměla ubírat. Prohlašuje s jistotou, že původ kegare v jiných než náboženských, resp. sakrálních zdrojích se prokázal.

Na diplomové práci je třeba ocenit její dobrou jazykovou úroveň. Překlepů, pravopisných, gramatických a stylistických chyb je únosné množství. Práce se opírá o prameny, monografie a články (i když nikoli vystihující novější diskusi o tématu) většinou v angličtině, což si zaslouží ocenění. Na zdroje autorka práce řádně odkazuje. Zvolený formát poznámkového aparátu je většinou dodržován a umožňuje dohledat odkazovanou lieraturu. Vedle bibliografických odkazů uměřeně používá i vysvětlivky, které by v textu samotném rušily jeho plynulost.

Práce je přehledně členěna, různé úrovně úseků textu mají titulky různým typem písma, což je respektováno i v obsahu a dává to výbornou orientaci v textu, který má přiměřený rozsah.

Práci hodnotím z hlediska obecné metodologie a požadavků na kvalifikační práce. Japanologické aspekty nutno přenechat posouzení z hlediska tohoto oboru. S tímto omezením konstatuji, že neshledávám v práci pasáže, ke kterým bych požadoval vyjádření studentky. Práci doporučuji k obhajobě a navrhuji ji hodnotit stupněm A – výborně.

Zpracoval: Ivan Štampach