Posudek oponenta bakalářské práce 
Lucie Orešanská: Týrání, zneužívání a zanedbávání dětí
Předložená práce dobrým zvládnutím první i druhé části odpovídá základním požadavkům na bakalářky, ale vzhledem k chybějící provázanosti mezi oběma částmi nemohu navrhnout lepší hodnocení než „dobře“.
Mojí největší výhradou je právě to, že první „teoretická“ a druhá „praktická“ část spolu nejsou propojeny. První část obsahuje široce založený souhrn informací k problematice týrání, zneužívání a zanedbávání dětí, není však teoretickou částí práce: na to by celá práce musela mít stanovenou jednu nebo více otázek, přičemž teoretická část práce by shrnovala dosavadní odpovědi na tuto otázku na základě literatury, z čehož by vyplývaly hypotézy pro vlastní výzkum, které by byly na jeho základě potvrzeny nebo vyvráceny; ze závěru práce by pak bylo zřejmé, zda bakalářka potvrdila, vyvrátila nebo rozšířila dosud existující odpovědi na stanovenou otázku. 
V této bakalářce však první část otázku stanovenou nemá, takže se rozbíhá do všech možných směrů od historického vývoje přes komerční sexuální zneužívání až po způsoby prevence. Vlastní výzkum se zaměřuje na tři hypotézy týkající se z tohoto širokého okruhu pouze fyzických trestů, psychického a fyzického týrání a zásahu vůči týrání v rodině; tyto hypotézy jsou však odvozeny nikoliv z literatury, ale z neuvedených zdrojů – podle všeho obojí vychází prostě z dojmů autorky, které nejsou nijak komentovány ani reflektovány.
Samy o sobě jsou první i druhá část dobře zvládnuty. K první části mám jedinou závažnější výhradu, že shrnuje pouze psychologickou literaturu k tématu a nečerpá z žádného zdroje z okruhu sociálněvědních studií dětství. Dotazníkové šetření popsané v druhé části je popsané a zvládnuté bez větších problémů.

									Petr Pabian