Posudek oponenta bakalářské práce 
Andrea Jedelská: Nezaměstnanost absolventů na Zábřežsku
Práce prokazuje schopnost autorky zpracovat souhrnné informace na základě literatury i vytvořit a realizovat vlastní empirický výzkum. Na realizovaném výzkumu zejména oceňuji použití ne příliš obvyklé, i když v tomto případě vhodné techniky mentálního mapování; autorka se však ve vlastním hodnocení omezuje jen na výčet položek v mapách, nikoliv už například na vyhodnocení komplexnosti map, i když právě k tomu je tato technika velmi vhodná. Velmi také oceňuji autorčinu otevřenou reflexi toho, že dvě části jejího výzkumu na sebe ne zcela ideálně navazují – tím, že tuto skutečnost sama přiznává a vysvětluje přesvědčivé důvody, které ji vedly k tomuto pojetí výzkumu, stává se ze zdánlivé slabiny naopak silná stránka práce, protože ukazuje její vyzrálou metodickou reflexi. Shrnuto: práce splňuje všechny požadavky na bakalářky, takže ji doporučuju k obhajobě.
Výraznou výhradu mám k práci pouze jednu, je však poměrně důležitá: z práce není zcela zřejmá souvislost mezi „teoretickou“ a „empirickou“ částí práce. Například z formulace hypotéz není zřejmé, zda a jak vychází z předchozí charakteristiky nezaměstnanosti a mikroregionu, a vlastně není vůbec zřejmé, proč byly stanoveny právě tyto a ne úplně jiné hypotézy (důvody mohou být zcela přesvědčivé, ale v práci bohužel nejsou uvedeny). Na základě toho je prakticky nemožné vyhodnotit přínosnost zjištěných výsledků. Kvůli tomu, že chybí diskuse ostatních zjištění uvedených v „teoretické“ části pak autorčiny závěry působí až příliš kategoricky. Například neznalost strategií označuje za výsledek selhání PR, načež tímto směrem i formuluje své doporučení – přitom se může stejně dobře jednat o selhání celých projektů, které by pak nezachránilo ani lepší PR, naopak by byly potřeba lepší projekty. Jiným příkladem je to, že do dotazníku nezahrnula otázku, zda respondenty či respondentkami vykonávané pozice odpovídají jejich kvalifikaci, přestože o této problematice v teoretické části psala – v důsledku toho pak na tuto svou otázku v závěru sama nedokáže odpovědět. Jako poslední příklad uvedu klíčové závěr: „Nezaměstnanost v regionu se neukázala příliš negativní.“ Dotazník se však přímo na nezaměstnanost neptá, nejbližší formulaci „nepracuji“ si zvolilo 8% lidí, ale v další otázce uvedlo přes 20% dotázaných, že práci stále hledají – co z toho a nakolik vypovídá o závažnosti ne/zaměstnanosti? Toto jsou přesně problémy, kterým by se dalo předejít díky důslednému vytváření výzkumu na základě „teoretické“ části. Tyto nedostatky jsou důvodem, proč navrhuji hodnocení velmi dobře.

									Petr Pabian