Bc. Petra Štecherová: Matylda ze Schwarzenbergu. Osud neprovdané ženy s tělesným postižením v 19. století. Diplomová práce., Ústav historických věd Fakulty filosofické University Pardubice, Pardubice 2011. 110 s. vč. obr. příloh.

Posudek vedoucí diplomové práce

Jak autorka diplomové práce správně konstatuje, v posledním zhruba desetiletí na sebe rod Schwarzenbergů (opět) přitáhl pozornost. Ta je zasloužená jak s ohledem na jeho politický, kulturní a ekonomický význam, tak pro bohatství rodového archivu, ať již pozůstalosti rodové primogenitury či sekundogenitury. Vedle slavných mužských představitelů rodu je několik studií a kvalifikačních prací věnováno též ženám z tohoto rodu, zatím takřka výhradně těm, které se ke Schwarzenbergům přivdaly, odpovídajícím způsobem reprezentovaly svého chotě a přivedly na svět alespoň jednoho mužského potomka. Bc. Štecherová se ve své diplomové práci vydala zatím málo obvyklým směrem: zaměřila se na život neprovdané, nadto tělesně postižené ženy, jež však navzdory potížím, které jí osud připravil, dokázala prožít plnohodnotný život a být užitečná svým příbuzným. Cílem P. Štecherové bylo zrekonstruovat život Matyldy ze Schwarzenbergu (1804 – 1888),  pokusit se o zachycení sociální reflexe jejího postavení a vnímat její životní osudy v kontextu možností dobové medicíny a balneologie. Těmito cíli je dána i struktura práce, až na výjimky („samoúčelnost“ 5. a 7. kapitoly) promyšlená a logická. 
Petra Štecherová důkladně prozkoumala princezninu osobní pozůstalost, paleograficky i jazykově obtížnou. Vzhledem k tomu, že se jednalo převážně o korespondenci Matyldou přijatou i odeslanou, věnovala autorka celou kapitolu charakteristice těchto ego-dokumentů, přičemž prokázala nejen velmi dobrou znalost existující literatury k tomuto typu pramenů se vztahující, ale rovněž dovednost s těmito specifickým prameny pracovat.
Další část spisu je věnována Matyldině orientační rodině, jejímu dětství a mládí. Zde měla autorka obtížnější pozici, mohla využít jen korespondence Matyldiny matky Pavlíny, roz. z Arenbergu, resp. publikace, která o ní vznikla. Dospělý věk princezny, zkoumaný v kontextu jejího cestování, hospodaření s financemi a léčby, zůstal poněkud stranou autorčiny pozornosti. A právě tady by bývala měla autorka příležitost důkladněji odpovědět na druhou otázku, kterou si v úvodu práce položila: jaká byla (auto)reflexe Matyldina postavení a života?
Zatímco 5. kapitola (Historie lázeňství) působí svou obecností poněkud neústrojně, 6. kapitola je vlastním přínosem práce a objevuje celou řadu neznámých skutečností týkajících se léčby tělesně postižených v době Matyldina života – lze ji oprávněn považovat za originální příspěvek k dějinám balneologii a vzniku ortopedie, resp. specializaci medicíny, které stále ještě konkurovaly pověry (viz podkapitola o Matyldině zázračném uzdravení, kde se autorka se zdarem pokusila o racionální vysvětlení tohoto oblíbeného mýtu). Kapitola Změny ve zdravotnictví je naopak ryze kompilativního rázu, bez pokusu o hledání souvislostí mezi Matyldiným případem a vývojem medicíny.
Práce Bc. Štecherové odpovídá plně nárokům kladným na tento typ kvalifikačního spisu po obsahové i formální stránce. Počet pravopisných chyb či překlepů je zanedbatelný, práce je stylisticky dobrá. Rekonstrukce Matyldina cestování, provázená mapkami, by si možná zasloužila větší interpretační nasazení – proč Matylda se svým doprovodem cestovala právě tudy? Objevily se v její korespondenci někdy stížnosti na tělesné postižení,kterí jí cestování nutně komplikovalo? 
Výše uvedené dílčí výhrady nezpochybňuji skutečnost, že Bc. Petra Štecherová odvedla v každém případě velký kus práce, jehož výsledkem je originální studie zaplňující zatím bílá místa v dějinách lékařství i women history. 
Práci doporučuji k obhajobě a hodnotím známkou velmi dobře.

V Hradci Králové, 15. 8. 2011

Prof. PhDr. Milena Lenderová, CSc.