Martina DOSTÁLOVÁ, Lázně a lázeňské diskurzy v periodickém tisku 1860-1948. Bakalářské práce, Ústav historických věd Fakulty filozofické, Univerzita Pardubice, Pardubice 2012. 

	Martina Dostálová se ve své práci zaměřila na propagaci lázní a lázeňství v periodickém tisku. Dle názvu práce bychom mohli soudit, že tak autorka činí v období vymezeném roky 1860-1948, bohužel však díky nedostatečnému komparativnímu potenciálu pramenů nakonec zvolila možnost věnovat se pouze období, vymezenému roky 1890-1930, nabízí se otázka, z jakého důvodu se neprojevilo zúžení badatelského pole i v samotném názvu práce. 
	V rámci širokého spektra periodik zvolila pro analytické srovnání čtyři typově odlišná periodika – Národní listy, Časopis lékařů českých, Časopis turistů a  regionální periodikum Rychnovska Posel z Podhoří. Na uvedeném souboru pramenů povedla sondu o pětileté periodicitě, s cílem probádat, jakým způsobem referovala zmíněná periodika o balneologické problematice.  
	Práce je členěna do devíti kapitol, po nezbytném úvodu následují 2 kapitoly, které jsou svou povahou v textu možná zbytečné, autorka se zde snaží na několika stranách vyrovnat s dějinami médií a reklamy na základě syntézy existující literatury. Klíčová část práce, založená na vlastním výzkumu ale i tak zabírá dostatečné množství stati (kapitoly 5-9), celkem asi 35 stran textu.
	Předkládaná práce je prvním pokusem zpracovat danou problematiku z vědeckého hlediska, nutno tedy podotknout, že se kolegyně Dostálová nemohla opřít o předchozí studie, ani nemohla využít již nastíněných metod analýzy dané problematiky. Právě to je možná příčinou celé řady nedostatků, díky nimž práce ztrácí svou vypovídací hodnotu.
	Není totiž zcela jasné, zda se autorka rozhodla analyzovat diskurz k lázeňství v médiích, či se pouze soustředila na reklamní zmínky o jednotlivých aspektech spojených s provozem lázní. Ačkoli název a zadání práce by spíše svědčili o první variantě, autorka v textu inklinuje spíše k druhému pojetí. Přesto se jí nedaří zcela jasně odlišit, jaké typy textů ještě považuje za informace reklamního charakteru a jaké naopak již za vědecké či informativní články. Zde by práci jednoznačně prospělo připojení podrobnějšího úvodu, v němž by byla stanovena jasná kritéria a případná dělící linie mezi reklamami a referencemi nepropagačního charakteru, obrazovou a textovou reklamou, etc.
	Autorka tak neučinila a v samotném textu práce tak mnohdy nerozlišuje mezi odlišnými typy informací. Např. na straně 46 tak uvádí, že v Časopise lékařů českých bylo v roce uveřejněno 118 zmínek o lázeňství, z čehož bylo 49 reklam, v grafu, který podává přehledné informace, však uvádí, že počet reklam v daném roce dosáhl čísla 118. Autorka zde tedy z důvodu nejasného rozlišování typologie informací sama zaměňuje jednotlivé hodnoty.
	Ačkoli autorka v pasážích věnovaných obrazové reklamě dochází k jednoznačné typologii zveřejňovaných reklam na základě vyhodnocení dat (reklama na konkrétní lázně, reklama na minerální vody, reklama na lázeňské lékaře, etc.), tuto typologii nevyužívá při analýze textových zmínek o lázních, díky čemuž je kritické zhodnocení výsledků analýzy poněkud nepřehledné.
	Text má ovšem nedostatky i ryze formálního charakteru, mezi něž patří zejména nesprávná shoda přísudku s podnětem, špatné skloňování podstatných jmen a názvů lokalit, či občasné překlepy. Bohužel se textu nevyhnuly i některé věcné chyby. Podivně tak působí, když na jedné straně autorka datuje počátek vydávání Národních listů do roku 1861 a o několik řádek níže uvádí, že první číslo vyšlo roku 1883 (s. 16). Ne všechny lokality také autorka uvádí pod jejich reálným názvem, v tomto smyslu často nekriticky přejímá dikci pramene, je tedy např. otázka, kde bychom hledali slezské lázně Jeseník u Frývaldova (s. 37). 
	Z hlediska porozumění textu je ale nejzásadnějším problémem častá absence autorského narativu. Martina Dostálová sice jistě provedla důkladnou analýzu pramenů a dostupné literatury, má však nezřídka problémy data získaná z analýzy uspořádat do srozumitelného textu, který by dokázal směs přepsaných excerpovaných dat uspořádat a vysvětlit. Tímto jevem trpí zejména druhá a zejména sedmá kapitola práce, která je v podstatě pouze přepsáním úryvků z pramenů bez jejich hlubší analýzy.
	Je to škoda, poněvadž možnost vyvozování mnohých zajímavých závěrů je ukryta již mezi řádky vybraných citací. Autorka tak mohla přispět např. k fenoménu nacionalizace obyvatel českých zemí na přelomu staletí na základě analýzy národnostní složky zveřejňovaných informací (negativní zmínky o pohraničních „německých“ lázních, reklamy na „česká“ lázeňská střediska, etc.). Textu by prospělo také využití diachronní metody konstrukce historického obrazu. Z nabízených závěrů totiž nelze vyvodit jakékoli poznatky o vývoji, který se na poli referencí o lázeňství udál, ačkoli autorka sleduje období, do nějž spadá největší popularita lázní, zavádění pobytů hrazených z nemocenského pojištění, období stagnace a úpadku za první světové války i proměna charakteru lázní po vzniku samostatného Československa.
	Z výše uvedených výtek je zřejmé, že se autorka nevyrovnala zcela ideálně s možnostmi, které se nabízely při výzkumu sledované problematiky. Přesto však dané práci nelze upřít, že by nepřinesla nové poznatky. Při hodnocení práce je tak potřeba uvážit, že autorka provedla podobnou analýzu jako zcela původní pokus o zpracování dané problematiky. Z tohoto důvodu lze jistá opomenutí přijmout se shovívavostí. Doporučuji tedy tuto práci k obhajobě a navrhuji ji ocenit známkou velmi dobře. 

V Pardubicích 14. 5. 2012			   		Vladan Hanulík